Je pravi?
Ja.
Tako je vsaj moj oče povedal moji mami.
Zakaj ga imaš ti?
Tvoj dedek ga je dal tvoji babici preden je zapustil Španijo.
Bila je noseča z mano
in nikoli več ga ni videla.
Čudovit je.
Nikoli si nisem mislila, da se bom dotaknila pravega diamanta.
Ga lahko pomerim? -Ja.
Zdaj je tvoj, ljubica. -Res?
Ne vem. Mama ga je vedno nosila na tem prstu.
Rekla je, da ni pravi.
Tvoja mama nikoli ni slišala zvoka.
Kakšnega zvoka?
Zvoka morja.
Ko sem bil majhen, so na radijski postaji vrteli zvok morja.
Velikih valov.
Ta zvok me je prestrašil.
Zakaj te je prestrašil?
Prestrašilo me je dno morja.
Vsa ta bitja, ki živijo tam.
Očka?
Si vedel, da sova izpljune kroglico kožuha, ko umre?
Ne bi smel nositi repa. Izgledaš kot lisica.
To straši sove.
Gledal sem ta film.
Ne verjameš mi, kajne?
Nekoč tukaj ni bilo ničesar.
Samo voda. Slana.
Veš kako je zvenela?
In veter?
In oba skupaj?
Kaj je tamle?
ČU DO VI TO
Kdaj so se pojavili simptomi?
Ne vem. Pred nekaj meseci.
Lahko se oblečete.
Zakaj niste prišli že prej?
Prej me ni tako zelo bolelo.
Prišla bo sestra, ki vam bo vzela vzorec krvi.
Dobro jutro.
Se ne boste oglasili?
Stiskajte dlan.
Je ta brizgalka nova? -Ja.
Je nova? -Ja, ne skrbite. Nova je.
Jebenti! -Oprostite.
Ste to že delali kdaj prej? -Seveda. Le vaše žile je težko najti.
Pazljivo. -Oprostite.
Stiskajte pest, prosim.
Jebenti!
Dajte mi novo brizgalko. -Oprostite, ampak ...
Dajte mi novo brizgalko, prosim.
Kje ste se to naučili?
Ste se postili osem ur? -Kako mislite postil?
Vam niso rekli? -Ne. Dovolj zajebavanja.
Ti mi več ne boš jemala krvi.
Gremo ven.
Hvala.
Tvoje veke mirujejo, kakor tudi tvoje srce.
Zakaj ne odideš?
Kaj te zadržuje tukaj?
So ti povedali za nesrečo? -Si slišal kaj?
Slišal sem samo Luisa.
Deček, ki je bil najdlje ... -Luis?
Luis je dobro. Pomagal sem mu na njegovi poti.
Povedal mi je, da mu je žal, da je ukradel uro.
Bal se je, da ...
Kaj pa govorite?
Nesramnež. Prišli ste nam govorit neumnosti in laži.
Moj sin ni bil lopov. -Dovolite mi, da vam razložim.
Pojdite! Luis, povej mu naj gre. Najin sin si zasluži spoštovanje.
Hai te je iskal.
Povej mu, da se bom oglasil jutri.
Zdravo.
Oče, klical sem te. -Oprosti, malo sem pozen. Gremo.
Vzemi torbo. Si pripravljen?
Hvala, Lili. Jutri ob 5h?
Poslovita se od Lili.
In Lija. -Adijo.
Ribe so ogabne. Vedno jemo samo to.
Kaj bi raje jedel?
Hamburger s krompirčkom
in čokoladno mleko.
Odlično.
In dama?
Popečena jajca s klobaso
in tortiljo z omako in cimetom.
Hamburger.
Poglej koliko krompirčka.
Krompirček tukaj, tam in vsepovsod.
In veliko čokoladno mleko.
Kaj želi mlada dama?
Popečeno jajce. -Popečeno jajce ...
S klobaso. -Klobaso ...
In tortiljo.
Tortilja ... -Z omako in cimetom.
Kot ste naročili.
Kaj ste jedli danes za kosilo? -Riž in piščanca. -Spet?
Očka, si vedel,
da astronavtska obleka eksplodira, če je v njej luknja?
Jutri bom prosil Lili, naj vama pripravi nekaj drugega.
Ne kuha Lili. -Torej bom povedal Jungu.
To je zaradi gravitacije.
Nehaj brcati mizo, Mateo.
In ne nosi toliko hrane naenkrat v usta.
Povedal sem ti že tisočkrat! Tisočkrat!
Ne delaj tega. Daj nazaj v usta.
Hrano v usta, Mateo. Takoj.
Hitro!
Želiš več mleka? -Ne.
Nehaj!
Pojdi v svojo sobo.
Rekel sem ti, da pojdi v sobo, ne da pomij krožnik.
Kaj je narobe?
Polulal sem se v hlače.
Jutri jih bom opral, očka.
Ja?
Samo malo.
Lahko malo stišaš, prosim?
Ugasni glasbo in nehaj peti.
Ja, tukaj sem. Povej.
Ja, klicali so ponovno.
Ne, zgradili bodo trgovinski center.
Točno nad očetom.
Ponudili so mi denar.
Precej denarja.
Poskrbeli bodo za krsto in vse ostalo.
To je dobra ponudba.
Tako ali tako jim tega ne moreva preprečiti.
Očeta bi morala upepeliti.
V redu, moram iti.
Ja, v redu. Poklical te bom.
V redu, naslednji teden.
Drži se. Se slišiva.
Koga bodo upepelili? -Nikogar.
Ne laži.
Sledi tajska masaža.
Koga?
Če mi ne boš povedal ... -Mojega očeta!
Upepelili ga bodo.
V čem si mu podoben? -Ne vem.
Ne spomnim se ga.
Poljubi me.
Iti moram.
Iti moram!
Stoj, grem. Kaj ti je?
Kreten.
Neumnica.
Kje so ostali? Srečal sem Chinaza, ki je bil namenjen sem.
Kje? -V EI Fondu.
Tepec. Poslal sem ga vstran.
Kje sta Cheikh in Mamadou?
Nadzoruj ju, če ne smo opleli!
Povedal sem ti, da se tukaj ne sme prodajati. Prepovedano je!
Razumeš? Razumeš, kaj sem ti povedal?
Ampak, drugje noben ne kupuje.
Slišal sem tudi, da ste začeli prodajati drogo.
Pospravite, fantje! Prihaja policija!
Pojdite!
Pridi z mano. Nekaj ti bom pokazal. -Kje? -Pri meni doma.
Zataknilo se je.
Ne morem odpreti.
Hvala, Ige.
Nima smisla zniževati ceno, če jih nobeden noče kupiti.
So vse kot ta?
Večina.
Ta mesec je katastrofalen. Moraš govoriti s Kitajci.
Morda lahko priskrbim dežnike.
Saj tukaj nikoli ne dežuje.
Včasih dežuje.
Lahko spiš z otrokom? -Ne, nihče ne more.
Utišaj ga! Gosta imam!
Kdo je to naredil? Ti?
Kdo je naredil to sranje? Bi ti nosila takšno torbo?
S ponaredki ne bomo obogateli. Zdaj je pravi trenutek.
20 delavcev, po 1300 evrov vsak.
To je veliko denarja.
Najprej moram premisliti. -Zakaj? Preveč premišljujemo!
Pogodba z Mendozo nam bo propadla.
Kaj pa delavci? Naj še naprej delajo to sranje?
Ne vem, kaj govorita, ampak hitro je potrebno nekaj ukreniti.
Ne moremo več prodajati tega sranja.
Kakšen nekoristen bedak. -Ta bedak je naredil veliko več kot ti.
To je za tvojega prijatelja na policiji.
Si že govoril z Mendozo?
Ja. Moj brat je slišal za gradbišče v Badaloni.
Potrebujejo veliko ljudi. Koliko je tukaj?
Koliko?
Ni smešno, Hai. Koliko je tukaj?
Kaj je s tabo? To je tvegano. Jaz imam družino.
Nismo na Kitajskem.
Hvala, vem.
Zakaj si potem tukaj?
Ker te ljubim.
Močen človek si.
In pomemben.
Me ljubiš?
Povej, da mme ljubiš. Vem, da me.
Kolikokrat sem ti povedal? Govorim mogoče Kitajsko?
Razložil sem jim ... -Tukaj ne morejo prodajati, Uxbal.
Nauči se govoriti Afriško, prijatelj!
Moral bi govoriti s svojimi ljudmi naj se malo umirijo.
Za to te plačujem.
Poslušaj, Uxbal. Dolgo se že poznava.
Ampak še ena napaka in sva končala.
Jasno?
Je to jasno?
V redu, nadaljuj.
Za oktober in ostali dolg.
Če naslednjič zamudijo s plačilom, so končali.
Jasno? Ali naj ti prevedem?
Očka je prišel! -Mama je bosa prišla po naju v šolo.
Tudi jaz sem sezul svoje čevlje.
Torej? -Kaj torej?
Zakaj nisi doma? -Ne morem biti na dveh koncih naenkrat.
Mama pripravlja špagete.
Ugasni televizor.
Usedi se za mizo, prosim.
Kaj je to?
Nobene srajce nimaš zlikane. Tako se lažje likajo.
Boš jedel?
Lili je klicala. Zaskrbljena je bila.
Dogovorila sva se, da boš poklicala, če boš pobrala otroka.
Oprosti, ampak stranka je odpovedala.
Lahko me pokličeš na mobitel!
Hočeš tortiljo? Z jabolko je.
Enaka je kot tortilja, ampak bolj sočna in bolj sladka. Kupila sem jo pri Miguelu.
Ti ne boš jedla? -Ne, ljubica, nisem lačna.
Miguelova hči mi je povedala, da so se včeraj
peljali in da jim je nek norec na motorju vzel prednost.
Miguel mu je zakričal: Umri, idiot!
Pet minut kasneje, so videli motor ležati na cesti,
motorist pa je ležal povsem raztrgan v mlaki krvi.
Miguela je to tako pretreslo, da ga je odpeljal do bolnišnice.
Ne razumem, zakaj. Če meni nekdo kaj takega naredi ...
Nehaj, Marambra! Dovolj je.
Če boš nehala govoriti, boš mogoče postala lačna.
Ugasni cigareto, prosim.
In umakni nogo z mize, ko jemo.
Boš ostala? Lahko pogledamo kakšen film.
Pozno je, ljubica.
Če ne smem govoriti, kako ti naj povem, da ju nehaj voziti na pogrebe?
Telepatsko? Zato Mateo še vedno lula v posteljo.
Že dolgo ju nisem peljal.
Ona pravita drugače. Samo zato, ker imaš starševstvo ...
Si tukaj, da bi videla otroke ali da bi ju zasliševala?
Mama, špageti so neokusni.
Skoraj si jih že pojedel. -Pojdi!
Pojdi zdaj. Pusti nas jesti v miru.
Bolje, da grem.
Se vidimo, ljubica.
Bodi priden, ljubček.
Marambra ...
Oprosti. Dobro si opravila.
Sem res? -Ja.
Ni mi mar, kaj ti misliš. Nisem tvoja psica.
Otroka si obrnil proti meni. -Ne, Marambra, sama si ju.
Kot da te moti, da sem srečna.
Samo s tabo se težko počutim dobro.
Se spomniš, kaj se je zgodilo nazadnje, ko si se dobro počutila?
Te naj spomnim?
Ni me treba spominjati.
Zakaj se smeješ?
Vsaj jaz se smejem. In rada vidim ljudi nasmejane.
Če sem srečna, sem srečna, če sem depresivna, sem depresivna.
Želela sem samo ...
Ljubim te.
Rekla sem, da te ljubim.
Ja, jaz tebe tudi.
Imaš še kaj denarja?
Nimaš kaj več? -Ne.
Zdaj, ko prodajaš grob ... -Kdo ti je to povedal?
Tito. -Kdaj si ga videla?
Ne začenjaj, prosim. Zmasirala sem ga. Hrbet ga je bolel.
Ni grob, ampak niša.
Ampak ...
Noben mi ni rekel, da moram biti tešč.
Mogoče
so zaradi tega takšni rezultati.
Ne, žal mi je. To je bolj formalnost.
In kaj zdaj? -Oprostite?
Kako ...
Rad bi vedel, kaj se bo zgodilo.
Odvisno, kako se bo vaše telo odzvalo na kemoterapijo.
V vašem primeru je minilo veliko časa
in rak prostate se je razširil na kosti in jetra.
Kar pomeni ...
Kako dolgo? Približno?
Z ustreznim zdravljenjem lahko kvalitetno živite še nekaj mesecev.
Mesecev?
Očka, naučil sem se en trik.
Izberi si neko državo, ki se začne s črko 'D'.
Očka, poglej me.
Pripravljen? -Ja.
Zdaj pa si izberi neko žival, ki se začne s črko 'I'.
Nilski konj se ne začne z 'I'.
Pripravljen? -Ja.
Zagotovo si izbral ikro in Dansko.
Kako si vedel?
Očka, kako se napiše "čudovito"?
Točno tako, kot se sliši. -Kako?
Ču-do-vi-to.
Ne, nič ni, ne skrbi.
Prosim te, pojdi po otroka in ju odpelji k sebi domov.
Ne vem.
Ko pridem ven. Čez nekaj dni, verjetno.
Težki časi so.
Nehali bomo delati torbe in kopirati filme.
Prav si imel.
Gradbeništvo je dober posel.
Delavci bodo še naprej delali za Mendozo.
Plačaj jih, kot sva se dogovorila.
Ne bo ti žal. Pomagali bomo človeku,
pa še za nas je bolj varno. Razumeš? Veliko denarja bomo zaslužili.
Uxbal me je prosil za denar za grelce v skladišču.
Ljudje v kleti zmrzujejo.
V redu, videl bom kaj lahko naredim. Kam greš?
Moram domov.
Torej si se stepel zaradi črnca?
Kolikšna je varščina?
Vrnil ti bom, vendar prej moram ...
Brez skrbi. Odštel bom od denarja, ki ga dobiva za očetovo nišo.
Je to vse urejeno?
Potrebno je še samo nekaj podpisati. Plačali nama bodo naslednji teden.
Najprej ga moramo upepeliti. Potem pa bomo videli.
Pepel lahko damo v mamino žaro in tako nekaj prihranimo.
Poglej tole.
Previdno, to so očetovi papirji.
Kako so se znašli Kitajci na gradbišču?
Mendoza je zelo živčen.
Večina nima pojma o gradbeništvu.
Noben ne govori Špansko, pa še tisti njihovi obrazi ...
Si ti povedal Marambri o pokopališču?
Ne.
Pred časom me je klicala, ker te ni mogla najti.
Ampak nič ji nisem povedal. Že dolgo časa je nisem videl.
Uxbal.
Vzemi.
Ni potrebno. -Moram vedeti, kaj vam je povedal moj sin.
Dan pred nesrečo sva se sprla.
To je bilo zadnje ...
Vaš sin je umrl v miru. Bil je prestrašen, zato sem mu pomagal.
Povedal mi je kam je skril uro.
Kam?
Za njegovo posteljo.
Ja.
Strašno mi je žal. Resnično.
Kdo je? -Jaz sem.
Pričakovala sem te jutri. -Bil sem v bližini in ...
Vstopi.
Hvala, da si pazila otroka. Zdaj ju lahko.
Tiše.
Otroka spita. -Kaj si jima povedala?
Da si bil s Titom. Da sta imela neke opravke.
V redu.
Zjutraj bom prišel ponju in ju odpeljal v šolo. V redu?
Zakaj ne ostaneš?
Skuhala bom kavo ali čaj.
Tudi vino imam.
Ne glej me tako. Prisežem, da ne pijem.
Steklenico sem odprla za prijateljico. Se spomniš Laure?
Izvoli.
Hvala.
So te poškodovali? -Ne, v redu sem.
Ana mi je povedala, kaj je sanjala.
Odšli ste v stanovanje. In ko ste prišli v sobo je bila ta polna peska.
Podobno je bilo sipini, ki sega vse do stropa.
Splezal si na vrh in ... -Grem.
Vprašala sem jo, kje je bil Mateo.
Tega ni vedela ...
Ampak misli, da je bil zakopan v pesku.
Zakaj odhajaš?
Ostani.
Vse bo drugače.
To najbrž ni dobra zamisel.
Oba veva, kaj se bo zgodilo. -Dovolj je prostora za vse.
Iz kuhinje se vidi morje.
Zajtrkovali bomo skupaj, kot nekoč.
Naredila ti bom toast z jajcem ...
Utihni za trenutek. -Otroka me potrebujeta.
Ne moreta se vsak konec tedna zbuditi z drugim očetom.
Vedno ista zgodba.
Ni stvar samo v otrocih. Jaz te potrebujem.
Že pet mesecev nisem imela napadov.
Daj mi priložnost, ljubi.
Že velikokrat si to rekla.
Že dolgo več ne divjam. Spremenila sem se, prisežem.
Jemlješ tablete?
Ti si me prisilil, da neham, ko sem še dojila Matea.
Obseden si s temi tabletami!
Zdravnik pravi, da ...
Zdravnik lahko reče karkoli, samo da se me znebi.
Noben od teh drekačov ne more pozdraviti moje depresije.
Zdaj poskušam s svetlo škatlo. -S čim?
Svetlo škatlo. Neverjetna je.
In veliko cenejša od zdravil. Ti jo pokažem?
Vidiš?
Kaj ni čudovita?
Začela sem pred par meseci.
Počutim se odlično. Ampak ne kot prej.
Zdaj je drugače. Počutim se normalno.
Kot vsi drugi.
Ne, ne delaj tega.
Marambra, nehaj.
Prosim, nehaj!
Nič ne de.
Preveč si utrujen.
Tudi jaz se staram. -Kdo se stara? Kaj pa govoriš?
Na policijski postaji,
sem razmišljal samo o tem,
kako se bom vrnil k tebi in otrokoma.
Potrebujemo ...
Se spomniš, kako sva se ljubila v tisti sobici?
Jaz sem se komaj preselila v Barcelono, ti pa si prišel k meni
v službo in me odpeljal v sobico.
Prišel je lastnik in naju zalotil.
Vstanite!
Ura je pol osem. Kruh in čaj vas že čakata.
Dajmo!
Vedno gre nekaj narobe.
Štirje so mladoletni. Ne plačujem vnaprej.
Kam naj skrijem vse te Kitajce, če pride inšpekcija?
To je najin edini pogoj, Mendoza.
Ne bom plačal niti centa, dokler ne pokažejo, kaj znajo.
To je normalno. Teden dni poskusnega dela.
Pol jih je bolnih in prehlajenih.
Vrtalnika še večina sploh videla ni.
To pa ne pomaga ravno pri zmanjševanju stroškov.
Stroški ...
V redu.
Torej je edina možnost, da zaposliš gradbene delavce.
Ko boš seštel številke, me pokliči.
Kdaj potrebuješ denar? -Za teden dni.
Nehaj gledati kot prestrašen Kitajec! Plačal ti bom naslednji teden!
Ampak papirje potrebujem do petka! V redu?
Velja.
Dogovorili smo se. -Dobro.
Kako dolgo bomo ostali?
Ne vem. Nekaj dni.
Lahko povabim Lili?
Preveč je težko. Ne morem več.
Kako smrdi!
Najbolje bo, da to ribo vržem v smeti. Neštetokrat je že bila odmrznjena.
Ne dotikajta se zamrzovalnika če sta bosa. Še posebej, če so mokra tla.
Elektrika pride in gre, kot jo je volja.
Stopnic je pa veliko, kaj?
Soseda pravi, da so ji pomagale izgubiti trebuh.
Ampak v resnici je šla na plastično operacijo.
Kožo so ji tako nategnili, da je popek imela tukaj.
Zdravnik ji je moral narediti umetnega.
Mojbog!
Škoda, da ni elektrike. Jaz pa sem kupila sladoled.
Sta že poskusila mango? Odličen je. Tudi čokolada je.
Ana, prinesi žličke.
Tebi sem vzela tega z delčki piškotov.
Raztopljen je. -Takšen je bolj okusen.
Njami.
Izvoli.
Je to čokolada?
Ne jej kot prašič.
Pazi.
Za Anin rojstni dan bi lahko šli na izlet.
Za vikend ali v soboto.
Lahko. Kam?
Ne vem. V Pireneje? Otroka še nikoli nista videla snega.
Nikoli nista šla nikamor.
Lahko gremo taborit. Moj prijatelj je šel.
Jaz bi raje imela majhnega psa.
Ne, ljubica. Cele dneve kakajo pa še dragi so.
Izleti so veliko bolj zabavni.
Daj, da malo poskusim.
Kaj delaš, Marambra? -Želiš poskusiti?
Vzemi žličko. Ne bodi tako ... Ogabna sta.
Dobro, kaj? -Boš tudi ti?
Daj.
Namoči prste.
Tako je.
Dobro, kaj?
Zakaj se kremžiš? Si pozabil, kako si me zasnubil?
Kaj je naredil?
Povedati jima moraš tudi, kako si me gledala.
Ti in tvoji pogledi. Niti videla te nisem.
Nisi me niti videla? -Jaz govorim zgodbo, ne ti.
Tistega dne, ko sem na zabavi spoznala vajinega očeta, mi je povedal,
da imam najlepši nos, kar jih je kdaj videl.
In jaz sem mu, seveda, verjela.
Nato mi je vzel roko, kakor da bi mi bral z dlani.
Rekel mi je, da se bom poročila z neznosnim človekom,
vendar me bo zelo ljubil.
Kdo ve pri koliko dekletih je to poskušal, ampak pri meni je delovalo.
Rekel mi je, da se to ne bo uresničilo, če spustim njegovo roko.
Nato mi je nenadoma, še preden sem se karkoli zavedala,
dvignil roko do njegovega nosu
in potisnil moj prst v njegovo nosnico.
Z njim si je obrisal nos, in pustil sluz na moji roki,
da bi del njega vedno bil z mano.
Nekaj črnega in nagnusnega. -Izmišljuje si.
Zato bodi raje tiho.
Ni res. Mislita, da bi lahko naredil kaj takega?
Kaj hočeš?
Si se prišel opravičit?
Denar? Kaj mi bo to sranje?
Tudi njim se opraviči.
Če ne bi imel otrok, bi te ubila.
Vedeli so, kaj delajo! Vedeli so!
Delali so brez dovoljenja in prodajali drogo.
Ekweme in ostali so vedeli, da tam ne smejo prodajati.
Policija je prepovedala.
Razumeš?
Vzemi denar.
Kaj pa jaz? Kaj naj naredim z otrokom?
Ne vem, Ige. Ne vem.
Izvoli, spij.
Kako je tvoja žena?
V redu. Bolje.
In otroka? -Zelo dobro.
In ti?
Umiraš.
Tako je videti.
Izpljuni.
Kako stojijo stvari?
Si pripravljen na slovo?
Ja, mislim, da. Delam na tem.
Misliš da si? Moraš biti prepričan.
Prevzemi nadzor nad svojim življenjem. Ničesar ne pusti nedokončano.
Ne želim umreti, Bea.
Ne morem pustiti otroka sama.
Misliš, da sta otroka odvisna samo od tebe?
Ne bodi naiven, Uxbal. Svet bo že poskrbel za njiju.
Ja, vendar svet ne bo plačal najemnine.
Ko sem bil v Aninih letih,
mi je umrla mama. Komaj se je spomnim.
Oče mi je umrl, ne da bi ga sploh spoznal.
Nočem, da se mojima otrokoma zgodi isto.
Torej jima povej. Vse jima povej.
Veš kako je z mrtvimi, ki imajo neporavnane račune.
Zakaj se mi vse to dogaja? Je to kazen?
Lahko se olajšaš in odideš mirno,
lahko pa se upiraš, kot to počnejo neumneži.
To je dolga pot, Uxbal.
Veš, da smrt ni konec vsega.
Ne bom umrl, Bea.
Ne.
Ja, boš.
To jasno vidim in tukaj ni pomoči.
Razčisti svoje stvari, Uxbal. Edino to je pomembno.
Kemoterapija je strup.
Kaj si jedel za zajtrk?
Kavo z mlekom.
Vedno si bil čeden fant.
Se spomniš, kaj sem ti rekla, ko sva se spoznala?
Da sva najin dar dobila zastonj.
In da ga tako morava deliti tudi naprej.
Vzemi.
Daj ju otrokoma, ko bo čas za to.
Kaj je to? -Za zaščito.
Ko bo prišel trenutek slovesa,
daj vsakemu enega.
Pravi, da se znotraj počuti kot razburkano morje.
Da so njegove oči kot žele,
in da mu lasje gorijo kot ogenj.
Vstanite! Pol osmih je.
Koliko grelcev je prinesel Uxbal? -Šest.
Kako je Ana?
Zdravo, Lili.
Kako si?
Grelci bodo poskrbeli, da bo nekoliko manj mrzlo.
Ana je odlično. Želi te videti.
Preselili smo se k njeni mami. Pogreša te.
Tudi jaz njo. Rada se igra z Lijem.
Uxbal! Hai želi govoriti s tabo.
Se vidiva, Lili. -Adijo. Reci adijo.
Niti en dan več!
Če bodo še naprej šivali 16 ur na dan, bodo pregoreli.
Pregoreli? -Ja, pregoreli.
Veš, koliko zaslužijo na Kitajskem?
50 centov na dan.
Na milijone Kitajcev bi mi ga potegnilo vsak dan, samo da bi ostali tukaj.
Naj te spomnim, da sem se jaz dogovoril za delo na gradbišču.
In kot vidim, jim ne dajeta ničesar.
Ampak, to ni moj problem.
Hočem samo dobiti moj del. Drugače ...
Drugače kaj?
Prekleti kreten!
To je moj denar!
Moj!
To je moj denar, prekleto! Moj!
Samo meni se lahko zahvalita, da ne stradata.
Zaradi mene imajo ti jebeni Kitajci delo.
Po moji zaslugi vidva ne sedita v ječi.
Če takoj ne dobim polovico denarja, ki ga je dal Mendoza, prisežem ...
Kaj boš naredil? Kaj misliš, kdo si?
Vse obrneš v svojo korist.
Uxbal ...
Jutri me bodo deportirali. Ti in Samuel bosta ostala tukaj.
Ne bova ostala brez tebe. -Samuel je Španec.
Ni. Samuel je Senegalec, kot jaz. Šla bova s tabo.
Ponovno bova skupaj. Še vedno sva mlada.
Ostani.
Ostani tukaj in si pridobi izobrazbo.
Ponovno se zaposli v piščančji tovarni. Poslal ti bom denar.
Tudi če ubijem milijon piščancev,
tukaj nikoli ne bova mogla kupiti stanovanja. Ne sodiva sem.
Zakaj bi se vrnila v Senegal?
Tam sploh ni služb.
Prihaja policist.
Pravijo, da nas bodo do ponedeljka vse vrgli ven.
Uxbal bo to uredil.
Zaupam mu.
Govoril sem že z njim.
On nama bo pomagal.
Dober dan.
Zakaj si tako slabe volje? Kaj se je zgodilo?
Zakaj si to naredil? Ni bilo potrebno iti tako daleč.
Si me zato prosil naj pridem? Da mi to vržeš pod nos?
Kaj pa naj bi naredil? Delajo, kar hočejo.
Kaj si pričakoval?
A samo ti nisi vedel, da prodajajo drogo?
Povedal sem ti, Uxbal. Moramo ustaviti črnce.
Ni dovolj denarja za vse. Naj živim od svoje bedne plače?
Ali mi boš kradel?
Deportirani bodo. Tu so tudi ženske in otroci.
Saj nisi Mati Tereza. -Veš, kaj mislim.
Tudi ti jih izkoriščaš, zato ne seri.
Ne, jaz jim pomagam poiskati službo.
In za to prejemaš denar, tako kot vsi ostali.
Boste naročili? -Ne, hvala.
Se spomniš Victorja, Julijinega sina?
Odšel je v Murcio v cirkus dresirat tigre. Hranil jih je.
Plesali so zanj in ga lizali po licu.
Gledal sem predstavo z mojo hčerko.
Tigra je želela odnesti domov. Videti je bilo, da ga imajo radi.
Pred mesecem dni sem srečal njegovo mater.
Eden od tigrov mu je odgriznil pol obraza in ga ubil.
Hranil jih je vsak dan. Vsak dan, šest let.
Ampak enkrat je naredil napako.
Nevarno se je zanašati na lačnega človeka.
Še posebej, če ima lačne otroke.
To nima nič opraviti s tem. -Kaj pa potem govoriš?
Pomagati morava Ekwemeju. Deportirali ga bodo. Moraš mi pomagati.
Jaz nisem minister. Nisi opazil?
Ne morem več igrati Združenih narodov.
Imam hčerko, ki jo moram nahraniti. Razumeš?
Drži se, Uxbal.
In spij Alka Seltzer. Kitajska hrana je lahko zastrupljena.
Zunaj je toliko prestopnikov,
ki odlično živijo, medtem ko mi jemo riž.
Očka, si vedel,
da ko sova umre, izpljune kroglico kožuha?
Ne, nisem vedel. Tiše govori, zbudil boš mamo.
Očka, je mama jezna na nas?
Ne.
Kdo je to?
Tvoj dedek. -Pokaži mi.
To je njegova zadnja slika, preden je odšel.
Moja mama jo je vedno nosila s sabo v denarnici.
Kam je odšel?
V Mehiko.
Ni odšel, pobegnil je. -Zakaj je pobegnil?
Ker ni mogel držati jezika za zobmi.
Takrat je Franco preganjal ljudi, ki niso mogli držati jezika za zobmi.
Imel je 20 let. Pobegnil je, da mu ne bi bilo potrebno ubijati.
Ampak je umrl dva tedna pozneje v Mehiki zaradi pljučnice.
Si ga imel zelo rad?
Nisem ga poznal.
Žalostno je, če nimaš očeta.
Kdaj bomo šli na sneg? Mama pravi, da bomo šli z vlakom.
Sedela bom ob oknu. -V redu.
Če želita iti na sneg,
morata začeti varčevati z energijo, ker nas čaka še veliko stvari.
Gremo spat.
Previdno, težko je.
Kot sem domneval, zavarjeno je.
Daj mi kladivo in dleto.
Sem ti rekel. Balzamiran je.
Odnesla ga bova takšnega.
... položeni ostanki Matea Fernandeza Game,
v oddelku 27, leta 1966.
Odlično. Vse je v redu.
Vajin oče je umrl v Mehiki.
Balzamiran je zato, ker so ga sem pripeljali z ladjo.
To vama govorim, ker bo zaradi formaldehida,
upepelitev trajala dalj časa.
Truplo bodo prepeljali v krematorij Montjuic.
Predvidevam, da bosta potrebovala žaro.
To so njegove stvari. Bile so v krsti.
Lahko vidiva truplo?
Če želita, ampak ljudje običajno ne ...
Ampak, če želita, bom takoj poklical Montjuic.
Tony, odpri vrečo, da bomo lahko identificirali truplo.
Oprostite, bilo je odprto.
Takoj bom nazaj.
Hladilnik spušča čudne zvoke,
ampak če ga zadaj udariš, bo prenehal.
Tukaj je topla voda,
ampak najbolje je, da se tuširaš po 10. uri.
To je vse.
Otroška soba.
Lahko ostaneš tukaj.
Najemnina je plačana za nekaj mesecev naprej.
Jebenti.
Si ...?
Si v redu?
Nisem vedel, da imaš stranke za masažo tudi sredi noči.
Prestrašil si me.
Poglej nebo.
Prekrito je z zvezdami.
Jezi me, da mravlje vedno prihajajo sem.
Ana je rekla, da si ju zalotila, ko sta kadila in da je ležišče gorelo.
Kje si bila? -Se ne smem malo zabavati?
Ne smeš, če sta otroka sama doma
in ne vesta, kje si.
Torej mi boš zdaj ti govoril, kakšna mati naj sem.
Tako je to, ko sedemletnik kadi.
Stvari se vnamejo. Ali nisi vedel, da Mateo kadi?
Ne moreš vreči gorečega ležišča skozi okno,
nato pa ga prisiliti, da ga prinese sam nazaj gor. Sedem let ima!
Ampak človeka prizadene, kakor da bi jih imel 40.
Hotel je odpreti hladilnik, noge pa je imel mokre.
Rekel mi je kurba.
Več ljubezni, ko mu dam, bolj me ozmerja.
Rekel je, da sem jaz kriva za najino ločitev.
Si ga udarila?
Ne.
Ja.
Samo tako ga bo izučilo.
Kupila sem karte za vlak.
Štiri sedeže v prvem razredu.
Našla sem tudi lepo hišico, kjer lahko prenočimo.
Otroka se zelo veselita.
O Pirenejih govorita, kot da bi šli v Disneyland.
Ljubica, to kar ti vidiš niso zvezde.
To je tvoj živčni sistem.
Če bi se me vsaj dotaknil ...
Uničeni smo.
Konec je.
Lahko bi ...
Pomiri se. To je bila tvoja zamisel.
Kaj se je zgodilo? Kje so?
-Prasec!
Prekleti morilec! -Utihni, prekleto!
To je bila tudi tvoja zamisel. -Iti moramo.
Nočem iti v zapor. -Nihče ne bo šel nikamor.
Kje so?
Spodaj, v kleti.
Kaj bomo s tistimi, ki so preživeli?
Je kdo preživel?
Dva, ampak ... Eden je že umrl.
Če bi prijavil, bi bil to samomor.
Obljubi, da nihče ne bo zvedel za to!
Dal ti bom denar. Kolikor hočeš. Samo povej, koliko.
Pomagajte, pomagajte.
Kaj delaš?
Pomagajte!
Uxbal, pusti jo. Mrtva je.
Kaj bomo naredili?
Moraš mi pomagati.
Ne vem. Zakleni skladišče.
Počakaj, Marambra. Prosim, Marambra, poslušaj me.
Poslušaj me, Marambra!
Ne morem z vami v Pireneje.
Ne, ne spreminjaj načrta.
Vzemi otroka in se odpravite.
Ja, povej Ani, da mi je žal, in da bomo praznovali rojstni dan, ko se vrnete.
Poskušal sem moliti, ampak nisem znal h komu.
Niti spal nisi, kajne? Daj to iz sebe.
Kupil sem te preklete grelce, ker so bili najcenejši.
Potreboval sem jebeni denar.
Vedel sem, da so zanič.
Jaz sem kriv, Bea. Za vse sem kriv jaz.
Vsi so mrtvi!
25 ljudi, Bea. Med njimi tudi ženske.
In otroci ... Lili je bila tam.
Hotel sem jo prositi za odpuščanje, ampak je bilo že prepozno.
Ne vem, če naj grem na policijo. Strah me je.
Bila je nesreča, Uxbal.
Pomiri se.
Veš, kaj moraš narediti, Uxbal.
Poišči jih in jih prosi odpuščanja.
Ne, to ne!
Ne morem ...
Tito ...
Tukaj je zapravljivec.
Kaj se je zgodilo? Povsod sem te iskal.
Poslal sem ti tisoč sporočil. Zakaj se nisi oglasil?
Zakaj se nisi oglasil na telefon? -Pridi sem.
Moj izgubljeni brat.
Kaj piješ?
Ne vem. -Clara!
Mendoza je znorel. Skoraj bi mi odrezal jajca.
Clara, en ... Dva viskija.
Kitajci niso prišli na delo. To ga bo drago stalo.
Kaj se je zgodilo? -Imamo problem, Tito.
Ne zajebavaj me! Zakaj nisi takoj prišel k meni?
Zaradi ... Ne vem.
Clarita, pridi sem.
Pij, jutri se bova pogovorila o tem.
Poslušaj ... Moram govoriti s tabo.
Tukaj si lahko samo kričiva.
Poglej jo. Glej, glej!
Si pa precej žejen.
Poglej za mano. Dekle v roza obleki.
Fukal sem jo v rit. Obožuje kurca.
Pa saj je še dekle.
Na zdravje!
Ničesar nimam!
Tukaj je.
Je Chepas tukaj?
Kaj je narobe s tabo? Poglej ga.
Kako dolgo že nisi bil zunaj?
Najmanj dve leti. Pa ga poglej zdaj.
Videti je kot Dalajlama.
Vzemi.
Daj, ljubček.
Ne, ne! Njemu ne daj ničesar!
Naj trpi!
Dobro.
Zdaj lahko govoriva. Kje imaš pijačo?
Vzemite Chepasove stvari. Grem na stranišče.
Gre katera z mano? -Ne, vemo da si gej.
Tvoj brat je idiot. Veš to?
Tvoj brat je idiot. -Ja.
Ja, res je.
Koliko otrok imaš?
-Dva.
Kje sta zdaj? -Odšla sta.
Odšla sta gledat sneg.
S kom? -Z njuno mamo.
Zakaj nisi šel z njimi? -Nisem mogel.
Zakaj ne?
Ker umiram.
Umiram za rakom.
Pireneji so čudoviti.
Mateo, ljubček.
Mateo.
Ljubček ...
Kaj delaš tu sam?
Polulal sem se.
Ne skrbi.
Kaj se je zgodilo?
Mama me je kaznovala.
Pustila me je tukaj. S sabo je vzela samo Ano.
Odšle sta gledat sneg.
Kaj imaš to na licu?
Poreden sem bil.
Očka ...
Naj ti pojasnim.
Bil je Anin rojstni dan in Mateo ... -Ne govori z mano, Marambra.
Dobro, da greš.
Zelo sem vesela, da greš. Veš?
Pesjan!
Ne moreš me niti pogledati, kaj?
Daj mi to sliko, Marambra.
Gremo, Mateo.
Otroka ne gresta nikamor.
Po stvari bom prišel pozneje.
Ne boš odpeljal Matea.
Pridi, ljubček.
Prosim te, naj ostane. -Pusti ga.
Ponorel si. Naj ostane.
Za božjo voljo, pojdi. Pusti mi ga!
Pusti ga, Marambra. Pusti Matea. Pusti ga!
Pusti Matea, Marambra!
Ne morem.
Pusti ga, prekleto!
Marambra, pusti Matea. Pusti ga ...
Pusti ga! Pusti ga, kurba!
Ana. Ana!
Vzemi svoj prekleti prstan!
Otroško sobo lahko obdržiš ti.
Mi bomo pa šli v mojo.
Koliko je star?
Eno leto in dva meseca.
Mislim, čez štiri dni bo dva meseca.
Ime mu je Samuel.
Kot Eto'oju? -Ja.
Ekweme navija za Barcelono. -Kdo je Ekweme?
Njegov oče.
Povej mu naj utihne. Naj neha.
Spi, Mateo.
Očka, zakaj Ige živi z nami?
Ker nima svojega doma.
In ker ima majhnega otroka.
Se ne boš oglasil? -Ne, sem ti že povedal.
Kje sta otroka?
Odpeljala sem ju v šolo.
Zakaj me nisi zbudila? -Zelo trdno si spal.
Ana je rekla, da pozna pot in Mateo se je s tem strinjal.
Koliko je ura?
Ne vem. Verjetno ena.
Če hočeš, lahko grem jaz po otroka.
Liwei je znorel.
Prevaral me je. Celotna stvar je bila njegova zamisel.
Lepo sem ti povedal. Vedel si, kakšen je.
Trupla je odvrgel 300 metrov stran od obale.
Shimuya je bil prepričan, da bodo trupla potonila.
Liwei je mislil, da nas bo izdal. Tudi mene je bilo strah.
Odpeljali so mojo družino. Mojo hčer, Suyin.
Liwei pa je prišel k meni in jokal kot dež.
Ne razumem. Kaj hočeš od mene?
Kaj naj naredim?
Ne moremo ostati tukaj. Odidi takoj, ko boš lahko.
Kaj hočeš? -Tudi ti nisi nedolžen.
Kaj? -Ne pretvarjaj se.
Svoj del moraš dokončati.
Moja družina ne bo spregovorila, prisežem.
Ampak tudi tvoji ljudje morajo ostati tiho.
Ta novica je šokirala celotno državo.
Po zadnjih podatkih je večina žrtev moškega spola,
a so med njimi tudi tri ženske in dva otroka.
Prizori so zelo šokantni. Nadaljuje se ...
Ne, Luis ni.
To ni zagotovo. Ne, ni zagotovo.
Kaj? Ja.
Blizu kitajskega skladišča. To ja.
Družina ali nekaj. Počakaj, nekdo zvoni.
Ne, ne, ne! Ne prekini.
Kaj počneš tukaj?
Ravno zdaj sem slišal. -Zakaj mi nisi povedal?
Govoriva o isti stvari?
Prekleto.
Ti kaj natočim?
Marambrina torbica? -Pomiri se.
Ničesar ne razumem. So jih vse ubili?
Pizdun. Prekleto, Uxbal ...
Jebenti.
Prišla je vsa histerična in objokana.
Kaj naj bi naredil? Naj bi jo pustil zunaj?
Tudi ti si kriv, Uxbal.
Če se še enkrat približaš moji ženi ali otrokoma
na manj kot kilometer, prisežem, da te bom ubil.
Ubil te bom, gnida.
Ne morem se premakniti.
Mislim, da bi mi odpadla glava, če bi se premaknila.
Pomiri se. Nič ti ne bo odpadlo.
Ko zaprem oči, mi na plan prihajajo misli.
Strašijo me.
Klicala sem te. Nekajkrat.
Otrokoma ne morem dati tisto, kar potrebujeta.
Žal mi je, da sem bila zlobna do Matea.
Delam kar lahko, da preživim.
Želim biti zvesta.
Ampak, želim se tudi zabavati,
kot kurba.
Ne govori tako, Marambra.
Oprosti mi.
Nikoli ti nisem znal pomagati.
Še vedno ne znam.
Tega nikoli nisem vedel.
Ampak drug drugega sva zelo prizadela.
Ponovno me pošlji na zdravljenje.
Na kliniki me bodo trdno privezali.
Počasi.
Vse bo v redu. Vse bo še v redu.
Na istem mestu je, kot je bila zadnjič, ko smo jo obiskali.
Se spomnita?
Ona
potrebuje čas, da se malo spočije.
Ali dobro skrbijo zanjo? -Ja.
Dvajset ljudi pazi nanjo.
Pošilja vama mnogo poljubčkov. Zelo vaju ima rada.
Jo lahko obiščemo? -Ja, seveda, ljubica.
Ampak najprej jo moramo pustiti, da se spočije.
Vse najboljše za te, vse najboljše za te.
Zaželi si nekaj.
Daj mi roko.
Ne potisni je v nos. -Daj mi roko.
Kaj je to? Umazanija s tvojega nosu?
To je darilo, ki ga hranita, kot spomin na vajinega očeta.
Ga boš pazila?
Obljubiš?
Ga boš pazil? -Ja.
Zdaj lahko jemo torto, ne? Ige, sedi.
Torej ...
Zdaj bomo ...
Mateo, ne bodi neučakan.
Zdaj bomo pojedli to čudovito čokoladno torto.
Otroka te imata zelo rada, Ige.
Tebe in Samuela.
To je tvoj dom. Tukaj lahko ostaneš, kolikor dolgo hočeš.
Ne, Uxbal. Tudi jaz ju imam rada,
ampak takoj ko zberem nekaj denarja, grem nazaj domov.
Tukaj ni prostora za nas.
Ekweme mi je rekel, da ...
Počakaj malo.
Tukaj je denar za celoletno najemnino.
Še več kot to.
To je za otroka. Razumeš?
Vzemi denar, Ige. Vzemi.
Igre, prosim ...
Ostani.
Potrebujem tvojo pomoč.
Vzemi denar. Vzemi.
Prekleto ...
Kaj ti je?
Nič.
Zakaj nisi v šoli? -Ne laži mi, očka!
Pridi sem.
Ali brat o tem kaj ve?
Ne smeš naju zapustiti.
Ne bom.
Poglej me v oči.
Poglej me v obraz.
Zapomni si me, prosim.
Ne pozabi name, Ana.
Ne pozabi me, ljubica.
Adijo.
Ige?
Ja, jaz sem. Vrnila sem se.
Očka, si v redu?
Ja, ljubica.
Te boli?
Ne.
Ne morem spati. Prižgi luč.
Prstan čudno izgleda na tvoji roki.
Ga lahko vidim?
Je pravi? -Ja.
Tako je vsaj moj oče povedal moji mami.
Zakaj ga imaš ti?
Ker
ga je tvoj dedek dal tvoji babici
preden je zapustil Španijo.
Bila je noseča z mano
in nikoli več ga ni videla.
Čudovit je. Nikoli si nisem mislila, da se bom dotaknila pravega diamanta.
Ga lahko pomerim? -Ja.
Zdaj je tvoj, ljubica. -Res?
Mama ga je vedno nosila na tem prstu.
Rekla je, da ni pravi.
Tvoja mama nikoli ni slišala zvoka.
Kakšnega zvoka?
Zvoka morja.
Ko sem bil majhen,
so na radijski postaji vrteli zvok morja.
Velikih valov.
Ta zvok me je prestrašil.
Zakaj te je prestrašil?
Prestrašilo me je dno morja.
Si vedel, da sova izpljune kroglico kožuha, ko umre?
Vsa ta bitja, ki živijo tam.
Ne bi smel nositi repa. Videti si kot lisica.
To straši sove.
Očka?
Ne verjameš mi, kajne?
Očka?
Nekoč tukaj ni bilo ničesar.
Samo voda. Slana.
Veš kako je zvenela?
In veter?
In oba skupaj?
Kaj je tamle?
Mojemu čudovitemu staremu hrastu ... mojemu očetu.
Prevod: ŽiLA